Er det greit om jeg tar med noen i bryllupsdagen til foreldrene dine?
-Hvem? -Parker, vi møttes på renseriet.
Hadde han stivelse i ømømsene dine?
Hvem sa det?
Han er så fin.
Han ser så utrolig lyst på livet, og han tar meg som en dronning.
Unntatt om natten, da tar han meg som den uskikkelige jenta jeg er.
Kan jeg holde talen for mamma og pappa i år?
-Vil du det, etter 20-årsdagen? -Ja, veldig gjerne.
OK, håper at mamma ikke piper deg ut nå.
Hvert år holder Ross tale.
Det er så rørende at de gråter. Nå skal de gråte av meg.
Og du lurer på hvorfor Ross er gullungen?
Når Ross holder tale, gråter alle og klemmer og klapper.
Så kommer de til meg og sier: Gud, broren din. . .
Vet du hva de skal si i år? Gud, du!
Jeg kan love at det blir en som gråter.
Jeg er skuespiller, vi kan gråte på stikkord.
-Kan du virkelig det? -Bare se!
Jeg kan ikke når dere ser på.
The One in Massapequa
-Hva gjør du? -Skriver på talen til selskapet.
Eller som jeg kaller det: Tåre-festen 2002.
-Sjekk den! -En hund.
En død hund.
-Chichi døde i min high-school-tid. -Skal du snakke om døde kjæledyr?
Bra saker, ikke sant!
Joey, har du en gave, så søtt.
Til ære for 35-års bryllupsdag er en stjerne oppkalt etter dem.
Og de får en bok om " Kama Sutra i alderdommen" .
Har dere ekstra bånd? Ja visst!
Vi har knipling, atlask, sateng, bast, filt. . .
Jeg tror testiklene mine kan være her inne også.
Chichi! Jeg elsker den hunden.
Monica kunne ikke få tannbøyle for Chichi måtte operere kneet.
Du var elleveåringen på 80 kg som red på hunden!
Hei!
Dette er Parker. Dette er. . .
Nei, la meg gjette!
Joey, Monica, Ross, Rachel. . .
Phoebe har ikke nevnt deg.
Chandler, jeg tuller. Du er yndlingen allerede.
-Kan dere fortelle litt om dere? -Vi er sent ute, vi må nok gå nå.
Klassisk Ross!
Rachel, det lyser av deg. Får jeg?
Du gjør det allerede.
Det vokser liv i deg. Fins det noe større enn. . .
Bilde av en hund! Hvem?
-Den er min, den er døde. -Du har iallfall hatt den.
Vovvov, gode venn. Vovvov.
-Hvor er partyet? -Ute på øya, Massapequa.
Massapequa, det lyder magisk.
Fortell, er stedet hyllet i indiansk historie?
De har en Arby's formet som tipi.
Jeg har notatene, har du gavene?
-Og jeg har bilnøklene. -Skal vi kjøre! Helbing!
-Han var da grei nok. -Jeg likte ham godt.
-Skal vi ta drosje for oss selv? -Ellers vil jeg ikke.
Hei, mamma.
Så fint selskap!
35 år er imponerende. Har dere noen visdomsord?
-Jack? -Hvorfor mat på en spiss pinne?
Det er et godt spørsmål, pappa.
Gratulerer til dere.
Og gratulerer med bryllupet.
Får jeg snakke litt?
Vi syns det er helt fint at dere får dette uekte barnet.
Men vi har venner som ikke er så åpne.
Derfor sa vi at dere er gift.
Takk for at dere spiller med.
-Må vi late som vi er gift? -Jeg måtte barbere ørene.
Dette klarer du.
-Kan du fatte dette! -Etter ørene kunne han tatt nesa.
-Jeg mener å lyve om å være gift. -Da skjønner jeg.
Men det er deres selskap. Og vi trenger ikke lyve.
Hvis noen sier noe igjen, bare nikker og smiler vi.
-Ross! -Rachel. . .
Tante Lisa, onkel Dan.
Gratulerer med babyen.
Og bryllupet.
-Her er noe til en begynnelse. -Hvordan går det i ekteskapet?
-Utrolig. -Elsker det.
For et sted, for en aften!
Jeg må si, når jeg er her med dere i Selskapsrom C. . .
. . .da føler jeg meg heldig. Tenk på alt godt som har skjedd her. . .
Fødselsdager, skolefester, mitzvah både bar og bat. . .
Men intet kommer opp mot dette. Denne stunden vil jeg ikke glemme.
Jeg må ta et tankebilde. Klikk.
Jeg tror ikke blitsen kom på.
-Til toalettet, kommer snart. -Jeg blir med!
Det er noen med bedøvelsespil og nett som jakter på den mannen.
Jeg må også på do, men han skal ikke komplimentere tassen min.
Slappet han av i bilen?
Han kalte motorveien for " et mirakel i betong" .
Dette rom, denne kveld. Den servitøren, hans sko!
Jeg må ta et tankebilde.
-Gjorde dere narr av Parker? -Det spørs. Hvor mye hørte du?
-Han er litt ivrig. Er det galt? -Det blir så mye.
Jeg liker ham. Gjør jeg narr av dem som dere har vært sammen med?
Tag, Janice, Mona? Nei, for venner gjør ikke sånt.
Men vil dere høre min mening?
Deres samlede dating-liste er som " Hvem er hvem i dritt" !
-Jeg angrer. -Ja.
Hva var galt med Mona?
-Åpne, åpne, åpne! -Ja, kjære.
-Vi fikk ikke høre om bryllupet. -Vi trodde vi skulle bli bedt.
Det var bare foreldrene og noen få venner.
Men det var vakkert. Lite, men liksom spektakulært.
-Hvor var det? -På en klippe i Barbados.
Ved solnedgang.
Og Stevie Wonder sang " lsn't She Lovely" da jeg gikk frem.
-Stevie Wonder, er det sant! -En gammel venn av familien.
Det var da fantastisk. Jeg skulle gjerne sett bildene.
Jeg også. Tenk at Annie Liebowitz glemte å ha film i kameraet!
Bare et øyeblikk. . .
-Hva er det du finner på? -Dette kan bli mitt eneste bryllup.
Det skal være fantastisk.
-Kanskje jeg kom på Harley! -Det må være realistisk.
Er du ok? Du virker så stille.
-Bare bra, jeg er med deg. -Og jeg er sammen med deg!
For en herlig tid å leve!
Se, tallerkenen spretter!
En inspirert løsning på menneskets tallerkenproblemer.
-Østers! Jeg gir deg en. -Det trengs ikke.
-Jo, få lov. -Nei, jeg spiser ikke. . .
-Jeg gir meg ikke. -Ja vel, da.
Hvordan smakte det? Jeg har aldri smakt.
-Kan du ikke smake? -Det ser så rart ut.
-Hva gjør du? -Bare gjennomgår talen.
Jeg tar dem med overraskelse. De skal gråte så de mister pusten.
Hvis du vil, kan jeg holde dem og du slå.
Sløret var i kniplinger lagd av blinde belgiske nonner.
Blinde?
lkke fra først. Men arbeidet var meget vanskelig.
Og de sa at selv om de mistet synet, var det bare et lite offer.
-Du var nok vakker. -Det vet jeg ikke.
Men noen sa at jeg var som en svevende engel.
-Hvordan fridde du? -En stor historie!
Vi gikk til Planetariet. Det var der vi var første gang.
Da hun kom, var rommet fylt med liljer, yndlingsblomsten. . .
-Så søtt! -Jeg vil høre mer.
Fred Astaire med " The Way You Look Tonight" kom på høyttaleren. . .
Lyset ble dempet, jeg gikk på kne.
På kuppelen, skrevet i stjerner, sto " Vil du gifte deg med meg?"
Og ringen var nevestor.
Unnskyld for det vi gjorde, vi var dumme.
-Parker er bra, vi skal bli venner. -Da må du gjøre det straks.
For jeg skal drepe ham.
Dere hadde rett, han er altfor ivrig på alt.
Jeg er for å leve livet, men dette er 35 års bryllupsdag.
Kall en spade en spade, denne festen stinker.
Ja, det er forferdelig. Et kvarters kø til buffeten. . .
Da jeg endelig kom frem, gled jeg på en kjempesnørrklyse.
Sikkert at det ikke var østers?
Kanskje det var det. Jeg så ikke på den.
Bare tørket den på jakka til Chandler og stakk av.
Jeg syntes han var så fin, jeg var så glad for ham.
Du skal være glad for det, det er ikke noe galt med ham.
-Mener du det? -Ja, vi var altfor negative.
Han bejaer bare livet. Vi kunne godt vært mer som Parker.
Jeg er som han. Jeg er solfylt og positiv.
-Du ligger faktisk et hakk foran. -Hva for noe?
-Å, det er Parker! -Se, bunny hop.
Det elsker jeg!
Folk leker dyr til musikk. Kom!
Tid for talen.
Jeg vet at Ross pleier å holde den, men i år gjør jeg det.
Jo, det blir så fint.
Mamma, pappa. . .
Da jeg giftet meg, var det noe som ga meg mot til å gjøre det. . .
Det var forbildet dere har gitt. For det og mye annet vil jeg takke.
Jeg sier det nok ikke ofte nok. . .
" Jeg er glad i dere. "
Når jeg ser utover salen, tenker jeg på dem som ikke er her.
Nana, min kjære bestemor, som så gjerne ville være med.
Men hun kan ikke. For hun er død.
Det samme er hunden Chichi. Se så søt den er!
Kan du la mine foreldre se bildet? Husk at den hunden er død.
Hunden og Nana, borte vekk.
Husker noen da Debra Winger gikk fra barna i " Terms of Endearment" ?
Så dere ikke den?
lngen filmfans!
Vil dere høre noe trist.
Jeg så et program om foreldreløse barn i Romania -
-som var så forsømt at de ikke kunne være glad i noen.
Dere er av stein.
Skål for mamma og pappa, samme søren!
Takk, Monica. Det var hyggelig å høre.
-Var det ikke det, Jack? -Jeg husker ikke den hunden.
-Ross, nå kan vi høre din tale. -Det er bare Monica i år.
Skal du ikke si noe på vår 35 års bryllupsdag?
Nei, jo da. . .
Jeg ville bare si på vegne av min nye brud Rachel. . .
. . .og meg selv. . .
. . .at hvis vi om 35 år er halvt så lykkelige som dere, -
-skal vi regne oss for verdens lykkeligste.
Å, Ross. . .
Jeg ønsker bare at Nana hadde fått leve og høre Ross' tale.
En fantastisk vel opplyst gang.
Skal du ha noe å drikke, for eksempel vann og Valium?
Denne leiligheten, altså. Det fins ikke ord.
-Gudskjelov. -Et fristed!
Et paradis i tredje, et moderne eden midt i. . .
Ja da, jeg vet det.
Skal vi sitte og slappe av, bare være sammen i fred og ro?
Den beste sofaen jeg har sittet i.
La oss prøve noe annet. Vi kan leke en lek.
-Jeg elsker leker. -Rystende!
Vi kan leke. . .
. . .være stille-leken!
-Eller jenga. -Vi leker denne først.
Den første som sier noe, har tapt.
Jeg har tapt. Nå leker vi jenga.
-Er det noe galt? -Kan du ordet galt?
Alt er ikke perfekt og magisk, ikke strålende som tusen alver!
-Det var bare bremselys, Parker. -Jeg ga trafikkorken godt navn.
-Du trenger ikke gi alt godt navn. -Jo, jeg er et positivt menneske.
Nei, jeg er positiv. Du er julenissen på lykkepiller.
l Disneyland. Når han får knull.
Vil du jeg skal være mer negativ og mindre glad?
-Mye mindre glad. -Greit.
Som Ross sier: Jeg må nok gå nå.
lkke få verdens beste dør i rumpa på veien ut!
Er ikke dette den beste krangelen du har hatt i livet!
Så kunne vi kjørt fra vielsen til selskapet med deg i sidevognen.
Det lar seg ikke gjøre.
Men at en due setter ringen på fingeren er uten problem.
-Det var moro å være gift i kveld. -Og fire hundre lettjente dollar.
Ross, kan jeg spørre om noe?
-Da du fridde på Planetarium. . . -Ja, det var dumt.
Mener du det? Liljene, sangen og stjernene. . .
Det var helt vidunderlig. Fant du på det nå?
Jeg tenkte på det da vi var sammen. Det var sånn jeg ville fri.
Det hadde vært veldig vanskelig å si nei da.
Godt jeg ikke gjorde det, for det ville blitt et veldig dyrt bryllup.
-Kan jeg. . . -God natt.
Hvis det var en vindskjerm så håret holdt seg på plass?
-Jeg skal tenke på det. -Det er alt jeg ber om.
Nå gir jeg opp. På 40 års bryllupsdag tar du talen.
Jeg skjønner ikke at de ikke gråt. Det var en vakker tale.
Det du sa om kjærlighet: Ja, vi har lært mye av dem.
Og bildet av Chichi med skøyeraktig flir.
Og det du sa om Nana. . . Ja, hun skulle vært der.
Og vet du hva, jeg tror hun var det.
Gud, Ross! Hvordan i helvete klarer du det?
Tekst: TR/Svanevik
Bearbeidelse: SDl Media Group
[NORWEGlAN]